Huumesotaa käydään paikallis-ja kansallistasolla.
Takavarikoimme heroiinia. - 69 tonnia marihuanaa.
Emme anna kartellien saada valtaa USA:ssa.
Minulla on lupa tulittaa venettänne.
Vuonna 2011 maailman johtajat, mukana 7 entistä presidenttiä -
perusti komission, joka pyrkii lopettamaan huumesodan.
Mutta sotia on helpompi aloittaa kuin lopettaa.
BREAKING THE TABOO EPÄONNISTUNUT HUUMESOTA
Heinäkuussa 1971 presidentti Richard Nixon on sotajalalla.
On aloitettava kokonaisvaltainen sota -
yhteiskunnan ykkösvihollista eli huumeita vastaan.
Silloin rikollisuus lisääntyi -
ja silloin väiteltiin kansalaisoikeuksista.
Oli hippejä ja marihuanaa, ja vastakulttuuri oli voimissaan.
Nixon koki puhuvansa hiljaisen enemmistön puolesta.
Entä vastaus maalle, joka soti jo Vietnamissa?
Toinen sota, nyt huumeita vastaan.
Vastassa olivat amerikkalaiset, jotka käyttivät huumeita.
Nixon päätti toimia vuoden -70 tapahtumien myötä.
Vietnamissa käytettiin heroiinia. Se sai hänet toimimaan.
Ehdotan pian lainsäädäntöön uudistusta -
jonka myötä huumausainerikosten tuomiot kovenevat.
Huumesota ei rajoittunut vain Yhdysvaltoihin.
Jotta laittomien huumeiden tuotanto saataisiin estettyä -
USA on pyytänyt, jopa vaatinut, apua muulta maailmalta.
USA:n hallitus vakuutti YK:n ja muut hallitukset -
että YK:n pitää keskittyä huumeisiin.
Huumeet pitää kieltää, kaikki mahdolliset huumeet.
Tavoitteeseen päästäisiin julistamalla huumesota.
YK:n kokouksen tuloksena julistettiin globaali kielto -
huumeiden valmistusta, kuljetusta ja myyntiä vastaan.
Näin sementoitiin asenne, joka on pitänyt vuosikymmeniä.
Ristiretkellä kohti huumeista vapaata Amerikkaa -
seuraava vaihe on omaksua nollatoleranssi huumeita vastaan.
Kun sanomme huumeille "ei", niitä ei todellakaan hyväksytä.
Poliisiviranomaisten kovista toimista huolimatta -
huumeiden kysyntä on jatkanut kasvuaan.
Heroiinin käyttö kiihtyi 70-luvulla.
Sitten tuli kokaiini.
Hallitus ei ollut varautunut huumeongelman kasvuun.
Emme käsittäneet kokaiinista mitään.
KOLUMBIA
Kolumbiassa käsiteltiin Boliviasta ja Perusta tulevia huumekasveja.
Sitten viljely alkoi Kolumbiassa ja kartellit saivat valtaa.
Amerikkalaisten kokaiinin himo -
teki Pablo Escobarin kaltaisista rikollisista rikkaita ja mahtavia.
Escobarin kartelli toi USA:han 15 tonnia kokaiinia päivässä.
Vuonna -89 hän oli maailman 7. rikkain henkilö.
Hänen omaisuutensa oli arviolta 25 miljardia dollaria.
César Gaviria oli presidentti, kun valtio taisteli Escobaria vastaan.
Escobarilla oli erittäin kattava verkosto.
Ihmiset pelkäsivät häntä.
Korruption lisäksi hän pelotteli ihmisiä.
Escobarin periaate poliisin suhteen oli "lahjo tai tapa".
Kun USA ja Kolumbia lopulta kävivät hänen kimppuunsa -
Kolumbiassa tehtiin eniten murhia maailmassa.
Yli 52000 ihmistä tapettiin kahden vuoden aikana.
Edes presidentti ei ollut turvassa.
Eräs huumeita kuljettava ryhmä kaappasi veljeni.
Häntä pidettiin maan alla vankina kolme kuukautta.
Kokemus traumatisoi ja lamautti hänet täysin.
Muutama vuosi sitten FARC, Kolumbian suurin kartelli -
tappoi siskoni epäonnistuneen kaappauksen yhteydessä.
Tavoitteena oli poliittinen kiristys.
Kaikki kolumbialaiset ovat huumekauppiaiden uhreja.
Sissit saavat tukea huumekaupasta.
Poliisi ampui Escobarin joulukuussa 1993.
Silti Amerikan ja Kolumbian huumeongelma jatkui edelleen.
Escobarin kuolema ja USA:n ja Kolumbian yhteistyö -
oli eräänlainen tehopiikki huumesodalle -
mutta tuskin kukaan silti ajatteli, että ongelma hoituisi sillä.
Kysyntä jatkui Escobarin kuoltua, samoin tuotanto.
Huumesodan seuraava vaihe oli iskeä itse lähteeseen.
Kyseessä oli Bill Clintonin "Suunnitelma Kolumbia".
Pyrin keskittymään ongelmaan kokonaisvaltaisesti.
Halusin valtauttaa kolumbialaiset, koska mielestäni maa kaipasi sitä.
30 prosenttia maasta oli huumevälittäjien käsissä.
USA käytti miljardeja estääkseen kokaiinivirran Amerikkaan -
ja armeija hävitti kolumbialaisia kokaviljelmiä.
Kolumbia on ainoa maa, jossa viljelmiä tuhotaan ilmasta.
Myrkky tuhoaa usein myös muun kasvillisuuden.
Se on sotaa ihmisiä vastaan, jotka vain yrittävät elää.
He kasvattaisivat jotain muuta, jos tienaisivat saman verran.
Eli huumeiden vastaista sotaa ei voi käydä muistamatta -
että samalla käydään sotaa ihmisiä vastaan.
Kun toiminta aloitettiin, kokaviljelmiä oli 8 maakunnassa.
Nyt niitä on 24:ssä tai 28:ssa.
Jos tavoitteena oli vähentää huumeiden käyttöä USA:ssa -
ja hävittää huumeverkostot, niin suunnitelma ei toiminut.
Nykyisin huumekaupan arvo on 320 miljardia dollaria vuodessa.
Koska lait ja valtiot eivät säännöstele laitonta kauppaa -
aseet ja väkivalta ovat tehokkain tapa ottaa tilanne haltuun.
BRASILIA
Köyhissä kaupunginosissa on vaarallista käydä.
Huumekauppiaat ampuvat, jos luulevat tulijaa poliisiksi.
Fernando Cardoso toimi Brasilian presidenttinä -
ja tuki huumesotaa.
Hänen kaudellaan perustettiin huumeiden vastainen virasto.
Hän johtaa nykyisin kansainvälistä huumekomissiota -
ja käy tutustumassa siihen, mitä huumesota on aiheuttanut.
Kun kävin Rion köyhissä kaupunginosissa -
olin hivenen peloissani.
Menin ilman turvamiehiä, jotta minut hyväksyttäisiin.
Heillä on aseet, ei minulla.
60 vuotta sitten aseet olivat .22- tai.32-kaliiperisia.
40 vuotta sitten käytössä oli .38-kaliiperiset ja haulikot.
Sitten tulivat konepistoolit ja rynnäkkökiväärit ja AK-47:t.
Eli uudenlaisten aseiden ja huumeiden välillä on yhteys.
Aina kun tulee uusia aseita -
taustalla on huumekauppa.
Kasvoiko huumekaupan valta? - Ei. Väkivalta lisääntyi.
Väkivalta ja murhatko? - Lisää verenvuodatusta.
Asun alueella, jossa eri jengit taistelivat.
Olin kerran menossa bileisiin tyttöystäväni kanssa.
Minuun osui harhaluoti.
Syyttömät maksavat aina kaikkein kovimman hinnan.
Siksi päädyin pyörätuoliin. Olin silloin 19-vuotias.
Kun kävin siellä, ihmisten tilanne vaikutti minuun syvästi.
On helppo nähdä, miten huumeet ja väkivalta vaikuttavat heihin.
Se on kamalaa.
Kun toimin presidenttinä, tiesin toki huumeongelmasta.
Olin varma, että huumeongelma voitaisiin hoitaa voimalla.
Mutta olin väärässä.
MEKSIKO
Silti Rion slummeissa nähty kärsimys kalpenee -
Meksikossa koetun väkivallan rinnalla.
Taistelu huumereiteistä USA:n rajalla -
on lähtenyt hallinnasta.
Meksikon presidentti ymmärsi asian vakavuuden ja päätti toimia.
USA:n "Merida-aloitteen" myötä presidentti Calderon -
on käyttänyt huumesotaan yli miljardi dollaria.
Yli 50000 sotilasta ja poliisia taistelee kartelleja vastaan.
Mutta kuten Kolumbiassa, väkivalta on levinnyt -
kun kartellit taistelevat poliisia, armeijaa ja toisiaan vastaan.
Presidentti Calderon julisti sodan kartelleja vastaan vuonna 2006 -
ja päätti käyttää armeijaa apuna. Tämä on lisännyt väkivaltaa.
Mielestäni sota loi tilanteen. Tilanne ei aiheuttanut sotaa.
Ongelmana on, ettei armeijalla ole koulutusta tällaiseen.
Sotilailla ei ole koulutusta poliisitehtäviin.
Armeija käy sotaa, jota se ei voi voittaa.
Sotilaat toimivat ja ampuvat.
Tätä on jatkunut viitisen vuotta, ja tilanne vain pahenee.
Presidentti Calderonen julisti huumesodan vuonna 2006 -
minkä jälkeen Meksikossa on tehty yli 47000 murhaa.
Kartellit iskevät poliitikkoja, toimittajia -
ja oikeusjärjestelmän jäseniä vastaan.
Hallitus on menettänyt otteen kokonaisista alueista.
Tämä on ongelma, jota emme ratkaise yksin.
Meksiko tarvitsee Yhdysvaltojen apua -
ja muiden maiden apua.
Myös niiden on otettava vastuu tämän ongelman hoitamisesta.
USA on aina sotinut huumeita vastaan etulinjassa -
sekä kotona että ulkomailla.
Mutta viisi vuosikymmentä poliisi-iskuja -
sekä se, että USA:ssa käytetään eniten huumeita maailmassa -
on vaikuttanut syvästi tähän vapauden tyyssijaan.
Huumeiden käyttö on lainvastaista.
Jos käyttää huumeita, vaarantaa kaiken, myös vapauden.
Jos käyttää huumeita, jää kiinni. Kun jää kiinni, saa rangaistuksen.
Jotkut luulevat, ettei vankiloissa ole tilaa.
Teemme tilaa.
USA:ssa asuu alle 5%:a maailman väestöstä -
mutta täällä on 25%:a maailman vangeista.
Vankiloissa on noin 2,3 miljoonaa henkeä.
Mikä tähän on syynä? Huumeiden vastainen sota.
Kilo kokaiinia maksaa tuhat dollaria Kolumbiassa.
USA:n kaduilla sen arvo voi olla yli 170000 dollaria.
Koska huumeet ovat laittomia, ne ovat kalliita.
Jos on varakas, käytön voi rahoittaa.
Valtaosa käyttäjistä nojaa rikoksiin tai prostituutioon -
tai myy huumeita rahoittaakseen oman käyttönsä.
Heroiinin tai kokaiinin käyttö maksaa kymmenkertaisesti -
alkoholiin tai tupakkaan verrattuna.
Huumeiden valmistus ei maksa enemmän kuin alkoholin.
Jos heroiinia tai kokaiinia voisi ostaa laillisesti kaupasta -
ja alkoholia ja tupakkaa saisi vain laittomasti -
niin enää harva tekisi rikoksia huumeiden takia -
mutta moni tekisi rikoksia alkoholin tai tupakan takia.
Huumesota on luonut USA:han vankilateollisuuden.
Vuonna -70 USA:ssa oli noin 33O 0OO vankia.
Nyt vankeja on 2,3 miljoonaa, ja sitä pidetään normaalina.
2,3 miljoonaa vankia on enemmän kuin missään.
USA:ssa on enemmän vankeja kuin Kiinassa.
Vankeja on enemmän kuin sotilaita.
Vanginvartijoita on enemmän kuin merijalkaväkeä.
Ihmiset voidaan kuntouttaa, mutta valtaosa ihmisistä -
jotka tuomitaan pikkurikkeistä, eivät saa kuntoutusta.
Jos ei ole vankilaan mennessä narkomaani, niin vapautuessa on.
Vankilassa riittää huumeita. Siellä saa mitä ikinä haluaa.
Jos huumeiden käyttöä ei voi hallita vankilassa -
niin miten huumeita voisi hallita vapaassa yhteiskunnassa?
Ei tarvitse kuin vilkaista Washingtonin kupeeseen -
niin näkee, miten huumesota vaikuttaa Amerikkaan.
Vuonna 1950 Baltimoressa oli yli miljoona asukasta.
Nykyisin asukkaita on vain hieman yli puolet siitä.
Kaupungissa on 50000 hylättyä rakennusta -
ja lähes 10% asukkaista on tuomittu huumeiden takia.
Muistan sen illan, kun siskoni paloi.
Äitini talossa syttyi tulipalo, koska veljeni käytti heroiinia.
Siskoni eli kolme viikkoa.
Hautajaisten jälkeisenä iltana eräs perhetuttava tuli luokseni -
ja hän tokaisi minulle: "Ota tästä ja kokeile."
Ihmettelin, mistä on kyse. Hän sanoi:"Olosi kohenee."
Lämmin tunne levisi koko kehooni.
Ihmettelin vain, miksi en ole ikinä kokenut vastaavaa.
Se oli heroiinia.
Vei vuosia, ennen kuin tajusin, että siitä oli tullut ongelma.
Menetin kaiken.
Kävin tavarataloissa ja varastin tavaraa.
Jouduin vankilaan parikin kertaa.
Kun olin päätynyt siihen tilaan, olin todella väsynyt.
Halusin eroon aineista, mutta en tiennyt miten.
En tiennyt, miten lopettaisin.
Kaupungissa on 600 000 asukasta.
Vuonna 2007 tehtiin 100 000 pidätystä.
Luvut ovat järkyttäviä, kun miettii niiden merkitystä.
Jos on saanut tuomion -
ei saa minkäänlaista tukea asumiseen -
eikä saa tukea opiskeluun.
Tuomion takia ei voi myöskään saada töitä.
Silloin ihminen palaa huumekaupan pariin -
ja huumekauppa valtaa kokonaisia yhteisöjä.
Alueella, jossa toimin -
miehillä on 12%:n mahdollisuus tulla murhatuksi.
Nämä on ongelmat ovat isompia kuin huumeeton yhteiskunta.
Nämä kuolemat pitäisi huomioida. Ne liittyvät huumeiden kieltoon.
Tupakan takiakin tapettaisiin, jos tupakka olisi laitonta.
Siksi tupakka on laillista.
Jos ongelmaa yritetään ratkoa vain poliisin ja armeijan avulla -
moni kuolee, eikä ongelma ratkea.
AFGANISTAN
Tiukka huumepolitiikka vaikuttaa myös kaukana Amerikasta.
Afganistanista on tullut heroiiniin päätuottaja.
Afganistan on kuin huumeiden supermarket.
Afganistanissa tuotetaan valtavia määriä huumeita.
Sitä ei voi käsittää.
Pablo Escobarin touhu näyttää sen rinnalla lastenleikiltä.
Valtaosa heroiinin tuomista voitoista -
menee talibanien laittomien operaatioiden rahoittamiseen -
joiden myötä he alistavat kansaa.
USA:n yritykset tuhota unikkoviljelmiä -
ovat vain ajaneet viljelijät kapinallisten syliin.
Tilanne on hyvin epävakaa ja vaarallinen -
ja kyseessä on lähes ainoa kasvi, jota viljelemällä he voivat tienata.
Sitten USA tuli ja alkoi tuhota viljelmiä.
Kun he menettivät elinkeinonsa -
he olivat huomattavasti vastaanottavaisempia talibaneille.
"Ottakaa ase. Saatte rahaa. Ampukaa sotilaita."
Se vaikutti siihen, millainen tilanne on nyt Afganistanissa.
Olemme mukana siinä sotkussa.
Mieleeni on jäänyt käsky ottaa kuvia palavasta oopiumista.
Miten sotilastehtävänä voi olla kuvata palavaa oopiumia?
Se viittaa siihen, mikä taho käskyn antoi.
Tuon tahon tavoitteena on taistella huumeita vastaan -
ei kapinallisia vastaan eikä ajaa afganistanilaisten etua.
Obaman hallinnon myötä -
Afganistanissa ei enää keskitytä viljelmien tuhoamiseen.
Mutta koska USA:n ja NATOn joukot lähtevät vuonna 2014 -
vaatimukset viljelmien tuhoamisesta ovat lisääntynyt.
Eivätkä vain länsimaiden taholta.
VENÄJÄ
Neuvostoliiton romahdettua huumeongelma on kasvanut.
Tämä kasvutrendi osuu yksiin -
Afganistanin kasvaneen huumetuotannon kanssa.
Venäjä haluaa toimia -
ja on vaatinut viljelmien tuhoamista Afganistanissa.
Venäjä ei voi käsittää sitä, että USA:n mielestä -
pahin Afganistanista tuleva uhka on terrorismi.
Venäjän mielestä pahin uhka ovat huumeet.
Venäläispäättäjät katsovat taaksepäin -
USA:n 90-luvulla harjoittamaan toimintaan.
USA:lla oli niin sanottu "Suunnitelma Kolumbia".
USA:n ja Kolumbian välillä oli sopimus -
että huumeviljelmät ja -laboratoriot tuhotaan.
Suunnitelman tavoitteena oli huumetuotannon lopettaminen.
Mielestäni Venäjän kannattaisi seurata USA:n esimerkkiä -
ja toimia aktiivisesti.
Vuonna 2010 USA:n ja Venäjän joukot -
iskivät huumelaboratorioon Afganistanissa.
Venäjän vaikutus Afganistanin huumesotaan kasvaa.
Kun lähdemme maasta, tilanne on erittäin herkkä.
Mikäli tuossa siirtymävaiheessa -
aletaan ajaa huumeiden vastaista sotaa -
ja oopiumiviljelmiä yritetään tuhota -
tiedossa on katastrofi.
Silloin palataan 9/11 -iskujen jälkeiseen anarkian tilaan -
jota tulimme tänne korjaamaan.
Maahan. Heti.
Vanhat näkemykset huumekaupan estämisestä istuvat syvässä.
Miten huumesota sitten on keskittynyt kysyntään?
Tässä on huumeita. Aivoillesi käy näin.
Kun olin kongressissa, yritimme kaikkea mahdollista.
Yritykset lahjoittivat isoja summia huumetiedotukseen.
Tiedonannoissa näytettiin, mitä huumeet saavat aikaan.
Minun nuoruudessani väitettiin, että huumeet tappavat.
Se oli ongelma, koska useimmat käyttäjät eivät olleet kuolleita -
ja nauttivat huumeiden käytöstä. Se loi uskottavuusongelman.
Kuolet, jos vedät kamaa. Mieti vaikka narkkareita.
Sen jälkeen nuoret kyseenalaistivat kaiken.
Hei, lapsukaiset, tulkaa. Namusetä tuli: L... S... D.
Nuoret tajusivat, että tiedotteet ovat tekopyhiä -
ja sellaisten tekemiä, jotka eivät käytä aineita.
Tiedotteet moralisoivat ja olivat konservatiivisia.
Tekijät luulivat niiden tehoavan. Eivät ne tehonneet.
Ota nyt yhdet hatsit. - Siitä voi mennä sekaisin.
Eikä. Kokeile nyt. - Ette tiedä, mitä teette.
Sitä paitsi se on laitonta. - Tai ehkä pelkäät liikaa.
Moralisointi loi kahtiajaon -
huumeiden käyttäjiin ja niihin, jotka uskoivat tiedotteisiin.
He uskoivat, että huumeita käyttävät ovat narkomaaneja.
Myös poliitikot jäivät samaan ansaan.
Joku osoittaa meitä ja parjaa:
"Itse käytätte alkoholia. Se on teidän paheenne."
Voi olla.
Mutta mikä tekee teistä yhtään jalompia?
Haluaisin nähdä sukupolven, jolla ei ole paheita.
Nykyisin, yksi sukupolvi Reaganin jälkeen -
maailmassa on 230 miljoonaa huumeiden käyttäjää.
90 prosenttia heistä ei ole ongelmakäyttäjiä.
Silti kysymys siitä, miten heihin pitäisi suhtautua -
on jakanut poliitikkoja aina siitä asti -
kun presidentti Nixon julisti sodan huumeita vastaan.
Nixonin asenne huumeisiin oli mielenkiintoinen.
Hän painotti poliisitoimia ja rangaistuksia -
ja hän halusi hoitaa ongelman. Nixon totesi:
"Voin sanoa huumeista, mitä vain, paitsi yhtä asiaa."
"En voi kannattaa marihuanan dekriminalisointia."
Hän sanoi olevansa presidentti, en minä.
Dekriminalisointi olisi tiennyt hänen menoaan.
60 prosenttia äänestäjistä kannatti marihuanasäädöstä.
Sen mukaan poliisi ei saa tehdä marihuanapidätyksiä -
ilman kaupunginhallituksen hyväksyntää.
Dekriminalisointi jakoi mielipiteitä.
Sen mukaan marihuanan hallussapito ei olisi rangaistavaa.
Presidentin komissio käsitteli asiaa.
Nixon nimitti sen, ja se tuki ajatusta.
Olemme laatineet suosituksia kongressille ja presidentille.
Suosittelemme seuraavaa:
Henkilökohtainen käyttö ei ole rangaistavaa.
Pienten määrien myynti ei ole rangaistavaa.
Nixon irtisanoutui komission raportista ja totesi:
"Näin ei tule tapahtumaan minun hallintokaudellani."
Mutta Nixonilla oli pian isompia huolenaiheita.
Watergate, eivät huumeet, syöksi hänet vallasta.
Eroan virasta huomenna.
Varapresidentti vannoo virkavalan välittömästi sen jälkeen.
Nixon lopetti, Ford tuli tilalle.
Hän ei antanut asiasta käskyjä, joten tuin dekriminalisointia.
Minut siis yhdistettiin huumeiden dekriminalisaatioon.
Kun Jimmy Carter valittiin vuonna 1977 -
huumeiden dekriminalisointi nousi politiikan keskiöön.
Huumesodan loppu näytti häämöttävän.
Kun olin presidentti, vastassa oli samat ongelmat -
kuin yhä nykyäänkin.
Pyrimme parhaamme mukaan vähentämään -
rangaistusten painottamista.
Vetosin kongressiin, että lakia muutettaisiin.
Dekriminalisointi levisi 10 osavaltioon vuonna -79.
Vaikutti siltä, että asia etenisi siihen suuntaan.
Sitten vanhempainliike alkoi vaikuttaa ja kehitys pysähtyi.
Reaganin hallinnon tiukka nollatoleranssi -
sytytti huumesodan uudestaan -
ja jähmetti poliittiset asemat vuosikausiksi.
Presidentti Reagan vaimoineen peri huumeohjelman.
Se oli Nancy Reaganin lempilapsi. Hän käytti fraasia:"Sano ei."
Sanokaa "ei" niin äänekkäästi, että kaikki kuulevat.
Jos toimitte niin, huumeille ei jää sijaa.
Hän teki selväksi, että vastusti kaikkia huumeita.
On selvää, että Reagan vaikutti maamme syvimpiin tuntoihin -
ja hän myös vaikutti monen kongressin jäsenen ajatuksiin.
Valtaosalla kongressin jäsenistä on tiukka linja.
Vastustamme huumeiden laillistamista -
haluamme kovempia tuomiota huumeiden käyttäjille -
ja etenkin niiden myyjille ja välittäjille.
Haluamme, että huumetuomiot ovat pitkiä.
Vuonna 2009 USA:ssa tehtiin 1, 6 miljoonaa huumepidätystä.
Niistä 1,3 miljoonaa liittyi huumeiden hallussapitoon -
ja yli puolet liittyi marihuanaan.
En ole samaa mieltä siitä, että USA olisi onnistunut -
koska yhä useampi on vankilassa kuin 10 - 20 vuotta sitten.
Se ei osoita, että tämä politiikka toimii.
Kuluneiden 22 kuukauden aikana on pidätetty yli 2200 henkeä.
Takavarikoimme heroiinin ja rahat.
41 kiloa kokaiinia.
154 miljoonaa US dollaria.
Joka vuosi he kertovat pidättäneensä lisää ihmisiä -
ja tuhonneensa lisää kokaiiniviljelmiä.
Jos väkivalta ja käyttö vähenisi, niin kyse olisi menestyksestä.
Nyt he mittaavat menestystä aivan väärin.
Huumeiden vastaiseen sotaan on käytetty satoja miljardeja -
ja se on ollut täysi fiasko.
Ongelmana on, että poliitikot eivät halua keskittyä tähän -
koska he tietävät, että kyseessä on epäsuosittu aihe.
Miten hän suhtautuu huumeisiin? Hän on kai vapaamielinen.
Teidän mukaanne se ei ole Kentuckyn näkemys.
Vanhempi poliisiviranomainen kertoi -
että neljännes Valkoisen talon väestä on kokeillut huumeita.
Huumesyytteet varjostavat demokraattien vaalikampanjaa.
Tätä voi verrata pornoon. Kyse on kemiallisesta pornosta.
Kun hän toimi kuvernöörinä, juhlissa käytettiin huumeita.
Poliitikot pelkäävät sitä, millaisia tiedotteita -
heidän vastustajansa näyttävät tulevissa vaaleissa.
He pelkäävät, että heitä syytetään pehmeiksi huumeiden suhteen.
Siksi poliitikot ovat jäljessä kansan mielipiteestä.
Bileet ovat ohi huumekauppiaiden osalta.
Voimme muuttaa tilanteen ja voittaa huumesodan.
USA sivuuttaa ongelman.
On melkein kiellettyä puhua ongelmasta.
Pitää murtaa tabu.
Vuonna 2011 huumekomissio päätti alkaa korjata virheitä -
ja muuttaa koko huumesodan luonteen.
En pyri korvaamaan sotaa rauhalla.
Pyrin korvaamaan sodan fiksummalla taistelulla.
Meidän pitää käyttää fiksumpia keinoja.
Tabu pitää murtaa, ja pitää keskustella siitä -
millaisia kokemuksia eri mailla on ongelman ratkaisuksi.
PORTUGALI
Portugalilla on uusi asenne huumeongelmaan.
Vuonna 2001 kaikki huumeet dekriminalisoitiin.
Käyttäjiä ei enää tuomita pelkästä hallussapidosta.
Portugalin edistys on huimaa.
Portugalissa dekriminalisoitiin kaikenlaisten huumeiden käyttö -
ei vain marihuanan käyttö.
Koska käyttö on dekriminalisoitu, ihmiset eivät joudu vankilaan.
Heitä voidaan nuhdella, mikä on merkki huumevastaisuudesta.
Jos joku pidätetään huumausaineiden takia -
hän ei joudu oikeuteen vaan tapaa lautakunnan -
joka koostuu psykiatreista ja sosiaalityöntekijöistä.
Päätavoitteena on selvittää kyseisen henkilön tarpeet -
ja miksi hän käyttää huumeita.
Mitä hän tarvitsee? Miten voimme auttaa häntä?
Kaikkein tärkein askel -
on tajuta, että huumeriippuvuus on lääketieteellinen ongelma -
joten narkomaaneja pitää hoitaa, ei kohdella rikollisina.
Jos tämä seikka hyväksytään, erimielisyydet ratkeavat.
Dekriminalisoinnin jälkeen -
nuorten huumeiden käyttö on laskenut vuosikymmenen ajan.
Tämä koskee kaikkia huumeita.
Vuonna -97 huumeiden käyttö oli maan pahin poliittinen huoli.
Vuosikymmen dekriminalisaation jälkeen -
ongelma on pudonnut asialistan 13. sijalle.
SVEITSI
Muualla ollaan oltu jopa radikaalimpia.
90-luvulla Sveitsi oli aids-epidemian kourissa -
kun tauti levisi heroiininkäyttäjien parissa.
Sveitsissä oli selvää, että tiukka linja ei toimi.
Se oli osa ongelmaa.
Tiukka linja aiheutti aidsin leviämistä.
Tiukka linja aiheutti nuorten yliannostuskuolemia.
Presidentti Ruth Dreifuss vaati yllättäviä ratkaisuja epidemiaan -
kuten puhtaiden neulojen ja heroiinin jakamista niille -
jotka eivät pysty lopettamaan.
Voiko huumeongelmasta puhua, jos ihminen on narkomaani -
ja jos hän pelkää joutuvansa pidätetyksi?
On selvää, että pitää mennä ihmisten pariin.
Jotta heidän pariinsa voi mennä, heidät on hyväksyttävä.
Sveitsissä HIV:tä kantavien narkomaanien määrä -
on vähentynyt yli 50%:a kymmenessä vuodessa.
Ajatus, että tarjotaan hoitoa rangaistuksen sijaan, yleistyy.
Mielestäni pitää olla paikkoja, joihin narkomaanit voivat tulla -
eikä heidän tarvitse pelätä tulevansa pidätetyiksi.
Minulla on tästä kokemusta. Veljeni oli kokaiininkäyttäjä.
Tiedän siis aiheesta paljon -
ja ymmärrän paremmin kuin moni, mistä on kyse.
Kyse on ihmisistä. Eivät he ole vain rikollisia.
Narkomaanit haluavat yleensä päästä irti siitä tilanteesta -
mutta heillä ei ole keinoja. Miksi emme auttaisi?
Keitä narkomaanit ovat? Meidän lapsiamme.
Ihmisiä, joita rakastamme.
Ihmisiä, jotka haluaisimme takaisin normaaliin elämään.
VIINIÄ JA VÄKEVIÄ
Amerikan kieltolaki -
tarjoaa hyvän analogian suhteessa nykyiseen huumeongelmaan.
Kieltolain ajan lopulla entistä useampi käytti alkoholia.
Samalla Al Capone sai valtaa.
Oli järjestäytynyttä rikollisuutta ja väkivaltaa.
Nuoret ihailivat viinatrokareita, ja kaduilla ammuskeltiin.
Jos ajatellaan Meksikoa tai Keski-Amerikkaa -
ne ovat kuin Chicago Al Caponen aikaan mutta potenssiin 50.
Todella iso osa siitä, mikä liittyy huumeongelmaan -
juontaa epäonnistuneesta kieltolakipolitiikasta.
Huumeeton maailma on fantasia.
Huumesota ei hävitä ihmisten halua käyttää huumeita.
Sen tuloksena vain syntyi huumeiden kuljetusverkosto -
joka vastaa kysyntään.
Vuonna 2005 YK arvioi, että rikolliset välittivät -
yli 320 miljardin dollarin edestä huumeita joka vuosi.
YK:n arvion mukaan lähes puolet rikollisten voitoista -
tulee huumekaupasta.
Jos tämä tulonlähde häviäisi, se olisi kuolinisku kartelleille.
Olen varma, että valtion säätelemä huumekauppa -
jossa on hyvin tarkat rajoitteet, on ongelman ratkaisu.
Säätelystä seuraa myös taloudellisia etuja.
Silloin säästetään poliisi- ja vankilakuluissa -
ja saadaan lisää verotuloja.
Ekonomisti Jeffrey Miron arvioi, että huumesäätely ja -verotus -
toisi USA:n talouteen yli 76 miljardia dollaria.
Kuvitelkaa, että tämä voitaisiin muuttaa -
ja sen sijaan, että menetämme satoja miljardeja dollareita -
ja annamme ne rikollisten käsiin, saisimme ne verotuloina.
Se olisi huimaa, kun niin moni valtio on tiukoilla.
HOLLANTI
Hollanti on jo edennyt tähän suuntaan.
Siellä on laillista myydä kannabista kannabiskahviloissa.
Brasilian entinen presidentti Fernando Cardosa tutustuu tähän.
Kannabista ei saa mainostaa. Kovia huumeita ei saa myydä.
Kannabista ei saa myydä alle 18-vuotiaille.
Kannabiskahvilassa saa olla vain 500 gramman varasto.
Samalle ihmiselle ei saa myydä yli viittä grammaa päivässä.
Hyvä asia tässä on se, että näin vältytään väkivallalta.
Entä mitä tästä on seurannut käyttäjien suhteen?
Moni voisi ajatella, että tämä on lisännyt käyttäjien määrää -
koska kannabista on vapaasti saatavilla.
Mutta jos katsotaan tilastoja -
niin käyttö on samalla tasolla naapurimaiden kanssa.
Hollannin liberaaleista kannabislaeista huolimatta -
käyttö on vähäisempää kuin naapurimaissa -
kuten Ranskassa, Saksassa, Tanskassa ja Isossa-Britanniassa.
Päätyisikö laillinen huumekauppa suuryritysten käsiin -
kuten alkoholi ja tupakka?
Kukaan ei halua vapauttaa huumeita täysin.
Huumeiden valmistusta ja myyntiä pitäisi säännöstellä.
Ei mainontaa, alaikäisille myynti olisi kiellettyä.
Tupakan kohdalla nähdään -
miten tehokasta säännöstely ja koulutus voi olla.
Huumeita pitää säännöstellä kuten tupakan myyntiä.
sukupolven aikana.
Jos se onnistuu huumeiden kanssa, se on suuri voitto.
Jos huumausaine on vaarallinen -
niin koulutus ja säännöstely voi vähentää käyttöä.
Pitää olla totuudenmukainen, avoin ja rehti.
Pitää kertoa totuus: "Huumeet ovat mahtavia."
"Mutta muista varoa. Menetät kyvyn tehdä päätöksiä."
Siinä kaikki.
Pahinta huumeissa on, että ne tuhoavat kaikkein tärkeimmän:
Kyvyn tehdä päätöksiä.
Kaikkein tärkeintä ihmisessä on kyky tehdä valintoja.
Älä ole käyttämättä huumeita, koska se on laitonta -
vaan koska huumeettomuus on avain vapauteen.
Tutkittuaan asiaa vuoden ajan huumekomissio -
kokoontuu New Yorkissa ja julkaisee löydöksensä.
Huomenta ja tervetuloa lehdistötilaisuuteemme.
Huumeiden vastainen sota on epäonnistunut.
Käyttö ei ole vähentynyt. - Se maksaa miljoonia.
Yhä useampi on vankilassa.
Se ruokkii järjestäytynyttä rikollisuutta.
Lopetetaan huumesota ja yritetään olla luovempia.
Huumekomission mukaan strategia on epäonnistunut.
Lausuman taustalla on neljä ex-presidenttiä, pääministeri -
ja entinen YK:n pääsihteeri.
Se ruokkii järjestäytynyttä rikollisuutta.
Taloustieteilijöiden mukaan huumesota on epäonnistunut.
Merkittävintä huumekomissiossa on median reaktio.
Se on huimaa. Aihe on kaikkien huulilla.
Huumekomission viesti tuli oikeaan aikaan.
Siinä ikään kuin kiteytyi tavoite -
että tabu pitää murtaa kaikkialla maailmassa.
Mutta kyse ei ole vain median reaktioista.
Myös Valkoisella talolla oli sanottavaa.
Kun komissio antoi lausuntonsa, tiesin täsmälleen -
mitä "huumetsaari" sanoo.
Me vastustamme huumeiden laillistamista.
Tiedämme, ettei se ole vastaus.
Huumetsaarin tehtävänä -
on pidättäytyä väittelemästä huumepolitiikan ongelmista.
Hän vain osoittaa pienet edistysaskelet -
ja sivuuttaa kaikki ongelmat.
Hänen pitää varmistaa, ettei aihe haittaa presidenttiä.
Huumetsaari kieltäytyi osallistumasta ohjelmaan
Vuonna 2004 senaattori Obama kritisoi huumesotaa.
Minä, Barack Hussein Obama, vannon...
Presidenttinä hän ei kuitenkaan ole ajanut muutoksia.
Poliisille osoitetut varat ovat kaksinkertaiset -
hoitoon osoitettuihin varoihin verrattuna.
Se ei ollut yllätys. Hallituksen on oltava konservatiivinen.
Hallituksen on vaikea muuttua. Se pelkää menettävänsä ääniä.
Hallitus ei halua luoda uutta, mutta maailma kaipaa uutta.
Se, että ministerit ja tärkeät henkilöt tukevat meitä -
on merkki edistyksestä.
On satoja valtaapitäviä, jotka ajattelevat samalla tavalla -
mutta heiltä puuttuu varmuus tuoda ajatuksensa julki.
Mutta tämä on vaikutusvaltainen ryhmä -
jossa on virkansa jättäneitä suoraselkäisiä ihmisiä -
jotka ottavat kantaa ja sanovat "nyt riitti".
Se toivottavasti rohkaisee muita toteamaan samoin.
Vuonna 2011 kolumbialaisesta presidentti Santosista -
tuli ensimmäinen istuva presidentti -
joka ilmaisi julkisesti, että tarvitaan uusia vaihtoehtoja.
Kolumbia on taistellut kartelleja vastaan 40 vuotta.
Silti huumekauppa jatkuu.
Joskus tuntuu siltä kuin polkisimme paikallamme.
Teemme kovasti töitä -
mutta kun katsomme sivuille, emme ole edenneet.
Kun ajattelee Meksikoa ja Guatemalaa -
niin mielestäni tarvitaan uusi lähestymistapa -
tai ainakin tabu pitää yrittää murtaa.
Vaihtoehtoja on monia. Yksi on huumeiden laillistaminen.
Poliittisesti tämä on kallista.
Olen jo kokenut sen. Kimppuuni on jo käyty.
Mutta minkään maan poliitikot tai johtajat -
eivät voi sanoa vain sitä, minkä kansa haluaa kuulla.
Latinalaisessa Amerikassa tämä on jatkuva huolenaihe.
Aiemmin aihe oli tabu. Nyt tabu on murrettu.
Ensi kertaa neljään vuosikymmeneen maat -
jotka ovat kärsineet huumesodasta eniten -
tuovat näkemyksensä julki ja tekevät itse uudistuksia.
Nyt useat merkittävät latinalaisen Amerikan johtajat -
voivat mennä USA:han ja todeta, ettei tämä toimi.
Haluamme nostaa ongelman keskusteluun.
Presidentti Cardoso ja Gaviria -
ovat jo nostaneet asian esiin. Haluamme jatkaa keskustelua.
Etelä-ja Pohjois-Amerikan huippukokouksessa vuonna 2012 -
tuotiin julki, että huumesodan vaihtoehtojen selvittäminen -
olisi jatkossa mukana virallisella asialistalla.
Huumesota käydään jokaisen käyttäjän sydämessä ja mielessä.
Ihmishenkiä voidaan pelastaa. se kannattaa -
eikä se ole ikinä liian myöhäistä.
Kunhan ihminen on vapaa ja osaa ajatella -
on mahdollisuus pärjätä paremmin.
Siitä vapaudesta ei pidä luopua.
En ole epärealistinen.
Tiedän, että muutos on vaikea, mutta yhteiskunnat muuttuvat.
Se riippuu paljolti ihmisistä.
Olemme nyt uudessa vaiheessa, jossa väittely on mahdollista.
Se auttaa varmasti muuttamaan asiaa.
Ei vain USA:ssa vaan kautta maailman.
Ihmisten pitää painostaa hallituksia muutoksiin.
Lopulta murramme huumeisiin liittyvän tabun.
Ohjelman teon jälkeen presidentti Mujica -
on ryhtynyt ajamaan marihuanan laillistamista Uruguayssa,
Suomennos:Hamid Guedra www.O P E N S U B T I T L E S.org www.sdimedia.com